FINT SKAL DET VÆRE
GENBRUGSBUTIKKEN
- Er det til mig? - Der står Bucket på konvolutten.
Det udtales 'Bucket.' B-U-C-K-E-T. 'Bucket.'
- Trykket ligger på anden stavelse. - Det er stilet hertil.
- Hvad er der nu galt? - Jeg må vide, hvem det er fra.
- Betyder det noget? - Ja da!
En vildfremmed kan have slikket på konvolutten. Og frimærket.
Visse tager sikkert chancen, men jeg er på vagt over for fremmede tunger.
Var det alt? Er De sikker på, at der ikke er brev fra min søn?
Men han skriver og ringer altid. Sheridan er meget betænksom.
Måske forsøger han sig med telepati.
Hvis det er post-humor, har de ingen ret til ustandselig at hæve taksterne.
Skal du gå nu, min ven?
- Var det ikke en idé med butterfly? - Det ville ikke klæde dig.
- Til dig, min egen. - Jeg går aldrig med butterfly.
Hvis du gik med butterfly, kunne du måske blive chef for afdelingen.
Næppe fordi jeg går med butterfly.
Du er for naiv. Man ville lægge mærke til dig, hvis du gik med butterfly.
- Især hvis den kører rundt og lyser. - Nu er du fjollet.
Sheridan fortjener en far, der har direktør-stress og går med butterfly.
- Hvor er din mappe? - Jeg har ikke noget i den.
Det gør da ikke noget.
Se ud, som om du har noget i den. Det er den sikre vej til forfremmelse.
- Richard ... - Hvad nu?
Har du ikke glemt noget?
Vi ses i aften. Godmorgen, Liz.
- Godmorgen, Richard. - Godmorgen, Elizabeth.
Godmorgen, Hyacinth.
- Kan du se ham i butterfly? - ikke bagfra.
Han overvejer at gå med butterfly for at se mere aggressivt autoritativ ud.
- Tror du, det ville klæde ham? - Jeg hader at tage beslutninger.
Det behøver du heller ikke. Du er nabo til mig.
Sørg for at være klar kl. 9.30. Vi skal hen i genbrugsbutikken.
- Vi har vagt i dag. - Det havde jeg glemt alt om.
Det er en meget vigtig dag, Elizabeth.
Vi skal stå sammen med mrs. Nugent. Hustru til byrådsmedlem Nugent.
Onslow ...
Der er en kvinde i fars soveværelse.
Så væk ham og lad mig være i fred.
Han er vågen. Han har haft hende med hjem. Hun var der ikke i går.
- Han må have sneget sig ud i nat. - Hvad vil du have, jeg skal gøre?
Jeg spørger dig bare til råds.
Du vil fortryde, at du læsser så meget over på mig.
Hun siger, hun er hans forlovede.
Så er det jo i orden. Luk døren efter dig.
Hyacinth bliver stiktosset.
- Nå, du er ikke kørt frem endnu? - Men der er jo kun ...
Telefonen. Det er sikkert Sheridan.
Han er så sød og betænksom over for sin mor.
- Jeg kommer nu, Sheridan. - Jeg kører bilen frem.
Sheridan.
Nå, det er dig, Daisy. Jeg havde ventet Sheridan. Han ringer så tit.
Far?
'Hvad' har far på sit værelse?
Bliv der, jeg kommer.
Det var min søster, Daisy. Der er problemer med min far.
- Det gør mig ondt. - Jeg er nødt til at kigge forbi.
- Er det noget, der er i omløb? - Ja, det er det tilsyneladende.
Jeg har vist aldrig besøgt din søster.
- Nej! Nej, det har du vist ikke. - Bor hun pænt?
Gid vi skulle til min søster Violet. Hende, der er gift med bookmakeren.
De har både sauna og hestestald. Hende har jeg vist fortalt om.
- Ofte. - Du ville kunne lide hendes hus.
- Måske vil jeg kunne lide Daisys. - Jo ... det kan da godt være.
Hvordan ser Daisys hus ud?
Det minder om de huse der.
Det minder faktisk meget om dem.
Det er faktisk et af dem.
Der er det.
Du bliver siddende der. Rør dig ikke ud af stedet.
Det er ikke godt at vide, hvilken tilstand far er i.
- Hils Daisy. - Det skal jeg nok.
Tak. Det skal jeg nok.
- Jeg hørte ikke bilen. - Jeg kørte med min nabo, Elizabeth.
- Lad os invitere hende indenfor. - Nej! Jeg skulle hilse fra hende.
- Jeg har ikke set nogen bil. - Hun holder om hjørnet.
Er du her til brylluppet?
Hvorfor ser man altid så meget af Onslow? Er han aldrig fuldt påklædt?
- Han vil godt have armene fri. - Hvorfor? Han bruger dem aldrig.
- Hvorhen mon bryllupsrejsen går? - Det er ikke sjovt, Onslow.
Du vil da ikke se tv, mens min far er offer for et komplot?
- Hvem er den skruppelløse kvinde? - Jeg har aldrig set hende før.
Stakkels far. Når han burde nyde sit otium.
Jeg tror, han nyder sit otium. Hun er oppe på værelset hos ham.
- Har I lukket hende ind til ham? - Hun sidder der bare. Han sover.
- Vi må have hende ud. - Hun vil ikke.
- Har du talt bestemt til hende? - Jeg har endda sendt Onslow op.
'Tag hjem,' sagde jeg. 'Skrid,' sagde hun.
Vi må have hende ud, før det går ud over fars pension.
- Hvad foregår der? - Intet.
Hun rører sig ikke af stedet. Et kort øjeblik troede jeg, at det var Onslow.
Det er den slags bemærkninger, der slukker ægteskabets første glød.
- Hvad laver far? - Sover.
Hun må have kastet sig over ham, mens han sov.
Jeg er hans ældste datter. Man har rådført sig med mig i denne sag.
De kan ikke bliver her.
- Han har friet til mig. - Far er ikke helt rask.
- Jeg har vidner. - Far kan godt være lidt ufornuftig.
- Han har friet til mig. - Vil De udnytte en gammel mand?
Han har udnyttet mig.
- Hvordan? - Skidt med det.
- Jeg har vidner. - De må have misforstået ham.
Jeg forstod ham skam udmærket. Han friede til mig.
- Har De ikke Deres eget hjem? - Jo da.
Jeg bor her.
- Vi får brug for en større tekande. - Sludder.
- Denne dame går nu. - Jeg kan ikke bare forlade ham.
Det kan man ikke bygge et ægteskab på.
Han har nok glemt alt om Dem og vil bare lege med sine tog.
Jeg elsker tog. Jeg kan godt lege med tog.
Tror De ikke, Deres familie savner Dem?
- Jeg har kun en søn. - En søn. Jeg har selv en søn.
- Børnene har brug for os. - Han er 45 år gammel.
En meget vanskelig alder.
Byrådsmedlem Nugents frue venter på mig i genbrugsbutikken.
- Hvad gør vi med kvinden? - Vi kunne spille firemandswhist.
Jeg har sønnens adresse. Jeg ringer og får ham til at hente hende.
- Hun er et jern til at organisere. - Hun er en rigtig ...
- Undskyld, det varede så længe. - Er alt i orden?
Hvordan har din far det?
Han tager det utrolig afslappet.
Drej lige til venstre her. Jeg har et ærinde.
Her er adressen.
Har du et ærinde 'her?'
- Det er velgørenhedsarbejde. - Er det nogen, du kender?
Nej da. Overhovedet ikke.
Mr. Duxbury?
Duxbury? Kender du en Duxbury? Han har heller aldrig hørt om ham.
Vi er her bare for at aflevere de her kasser med papir til genbrug.
- Jeg fik adressen af hans mor. - Hun skal giftes.
- Nej, det skal hun ikke. - Hun ringede i morges ...
- De er altså sønnen. - Jeg er lidt glemsom.
- Hvad kan vi gøre for Dem? - De kan hente hende.
Jeg er jo lige sluppet af med hende.
Hun er på denne adresse. Hun skal være væk inden en time.
- Vil De skille to elskende ad? - Hun har udnyttet en senil herre.
De skal nok få det fint sammen.
lnden en time.
Mrs. Nugent. Undskyld, vi kommer så sent. Et lille familieproblem.
Det er min nabo, mrs. Elizabeth Warden.
De husker hende sikkert fra mine finere middage.
- Jeg har ikke tid til selskabelighed. - Nej, naturligvis.
Mrs. Nugent er kendt for sit sociale engagement.
Man bør bringe lidt glæde ind i folks liv.
Men ikke så meget, at de begynder at tage det for givet.
Før man ved af det, kaster de sig ud i overdrevet romantisk opførsel.
Mrs. Nugent er en grundpille i kampen mod overdrevet romantisk opførsel.
Livet går ikke kun ud på at pynte sig for at tiltrække det modsatte køn.
Jeg er helt enig. Jeg har altid advaret min Sheridan mod kvinder, -
- der stiller sig til skue over for det modsatte køn.
Jeg kigger lige på udstillingsvinduet.
- Hvad er der? - Gå videre, Rose.
Du vover lige på at bukke dig ned i dette nabolag.
Jeg har noget tøj med til butikken.
- Det var skam sødt af dig. - Så lad mig aflevere det.
Lad mig.
Gør, som du vil. Jeg er ligeglad.
Livet er trist uden min mr. Blenkinsop.
- Hvad blev der af mr. Hepplewhite? - Nævn ikke den overfladiske lus.
- Du ville begå selvmord for ham. - Det var, før jeg gennemskuede ham.
- Før jeg mødte den ægte vare. - Du sagde, du ville begå selvmord.
- Og begraves i mors brudekjole. - Jeg havde nok set rædsom ud i den.
- Og nu er det mr. Blenkinsop? - Ja.
- Du får ikke mors brudekjole. - Hvem har bedt om den?
Du kan være ganske rolig. Jeg er færdig med mænd.
- Gid det var alvor. - Det er det. De bringer kun smerte.
Jeg forstår dig. Richard lægger aldrig sin pyjamas sammen.
De er det ikke værd. Min beslutning er truffet.
Jeg vil tilbringe mit liv alene.
Klog beslutning. Du får brug for en længere nederdel.
Jeg er færdig med at tænke på mænd.
Det er det, jeg har i posen. Alt mit bedste tøj.
Det er smukt af dig, min ven.
Lad mig tage det. Det skal nok vække glæde.
Hils og sig, at jeg nok skal redde far fra en skæbne værre end seniliteten.
Rose. Kom lige.
Man er alt for optaget af det modsatte køn.
Det har jeg aldrig bemærket.
En lille gave til det gode formål.
Vores forfædre viste ikke interesse for det modsatte køn.
- De har nok ikke talt højt om det ... - Et simpelt liv, det er vejen frem.
lngen tant og fjas.
Finansafdelingen.
Hyacinth. Du lyder oprørt. Redde din far fra hvad?
Ægteskab?
l hans alder og tilstand? Er det medicinsk tilrådeligt?
Jeg kan ikke bare smide, hvad jeg har i hænderne.
Godt, så smider jeg alt, hvad jeg har i hænderne.
Jeg kommer i frokostpausen. Han når vel ikke at blive gift inden.
- Hun ønsker at blive. - Vores tekande er ikke stor nok.
- Tag hende med hjem. - Hun har fundet lykken her.
Er det ikke rørende? Vi vil ikke have hende.
- De elsker hinanden. - Han sover endnu.
Jeg vil ikke skille en mand og hans forlovede.
- Hun ønsker at blive. - De kan skrive sammen.
- Hun har vidner. - Hvorfor skal jeg blandes ind i det?
- Vær bestemt, Richard. - Du er mere bestemt end mig.
Hedder det ikke ''mere bestemt end jeg''?
- Hvad sker der? - Far beskyldes for at være forlovet.
- Vi går til en advokat. - Hvad blander du dig for?
- Hun er min svigerinde. - Jeg kondolerer.
Er det din mor?
Jeg kan godt se ligheden. l har den samme stærke profil.
Hele nabolaget kan høre os. Lad os gå indenfor.
Tænk, at jeg skulle falde så dybt efter mine finere middages triumf.
Jeg kan ikke mere.
- Lad mig lave dig en kop te. - ikke i det køkken.
- Hvad er der? - Mrs. Nugent. Bare hun ikke så mig.
Lad mig lukke op.
Det skal ikke rygtes i byrådet, at du færdes i dette kvarter.
- Hvad laver du? - Hvar vil De?
Jaj er fremmed i Deres land.
Jeg vil tilbagelevere en pose med skamløs frækt undertøj, -
- der lå i genbrugsbutikken.
Jeg ved, den stammer herfra. Der var en kopskat-opkrævning i posen.
Hent Rose. Det er hendes undertøj.
Hvorfor De ikke skubbe dem gennem brevsprækken?
Det meste af det kunne komme gennem nøglehullet.
Mrs. Nugent er her med dine ... underklæder.
Jeg troede ikke, jeg fik brug for dem, nu mr. Blenkinsop er ude af billedet.
- Se at få ekspederet mrs. Nugent. - Vent her.
Spørger hun efter mig, har jeg aldrig været her -
- og desuden er jeg af fremmed herkomst.
Richard.
- Et det altid sådan et galehus? - Hvad mener du?
- De havde noget til mig? - Den slags tager vi ikke imod.
Det er også Deres.
Hun har ret. Godgørenhed begynder i hjemmet.
Og det bliver nærmest dit hjem, hvis din mor skal bo hos min far.
Mor? Kommer du, mor?
Mor, vi skal af sted nu. Basta.
- Mon far vil savne hende? - Han har vel glemt hende.
Det håber jeg. Jeg ønsker ikke, han tror, at vi har ødelagt noget for ham.
Dit lille rørstrømske fjols.
Behøver de omfavne hinanden på gaden?
- Kan han ikke tage en skjorte på? - Vi må af sted.
Alt det undertøj til ingen nytte.
Måske skulle jeg ringe til mr. Blenkinsop.
Jeg må tilbage til kontoret.
Og jeg til genbrugsbutikken. Hvor skjorter kan erhverves for en slik.
Jamen, så kører jeg med.